Hvad foregår der her?
Hvad er det for en ballade?
Lovede I mig ikke, I ville være stille? Melissa, læg din telefon væk.
Lige nu.
Hvorfor ligger den her fremme?
Jeg bad jer om at være stille. Og se jer nu.
- Jacob, hvad er det? - Det er himlen, mr. Plummer.
- En grøn himmel med gule stjerner? - Det er Jupiterlejrens himmel.
Pas på. Van Gogh endte med at skære sit øre af.
Vær så stille!
Jake! Herovre!
Se dig lige.
- Hvad er der sket? - Dine forældre kommer sent hjem.
Nu går vi.
Vi kommer forbi Papaya King på vej hjem.
- Hos familien Jardine. - Godaften.
- Hvem taler jeg med? - Hvem er det?
Sal Bartolini, en af Max Jardines gamle venner. Er det Jacob?
- Ja. - Sidst, jeg så dig, var du en baby.
Du er vel blevet stor nu.
- Er din far eller mor hjemme? - Nej.
Det gør mig ondt med din farfar. Max og jeg kendte hinanden godt.
Vi mødtes, da vi var på din alder.
- Du er vel ti år nu? - 13.
Han var en af mine rigtig gode venner.
- Ved du, hvornår der er bisættelse? - Hvabehar?
Begravelsen. Der er vel en slags højtidelighed.
- Et øjeblik. - Hvem er det?
Det ved jeg ikke.
Kan jeg hjælpe?
- Venter den dame på os? - Nej, hun lejer butikken i stueetagen.
Antonio!
- Skal vi virkelig flytte hertil? - Lad os tale om det senere.
Jeg vil ikke flytte til Brooklyn.
Hej, mrs. Calvelli. Brian Jardine. Vi har jo mødt hinanden.
Naturligvis. Jeg er så ked af det, der er sket.
- Det gør mig ondt. - Tak.
Det gør mig meget ondt.
Din far var en vidunderlig mand.
- Det var han virkelig. - Det ved jeg.
Hvad er der?
Det er min søn Antonio.
Du har ikke hilst på Kathy, min kone.
- Det er godt at møde dig. - Undskyld, jeg har hænderne fulde.
Vi holder en reception deroppe med venner og familie.
- Naturligvis. - Jeg voksede op her.
Dengang var der en grønthandel her.
Ja, det fortalte din far mig.
- Lad mig hjælpe dig. - Tak.
Harpien Ella? Hun er en nørd, men jeg har en svaghed for rødhårede.
- Har du ikke? - Det ved jeg ikke.
- Den tager jeg. - Tak.
- Tyson er et fjols. - Ikke til sidst.
- Jeg læste "Olympens Blod". - Jeg har spillet. Skal vi spille?
- Nu? - Ja.
Jeg vil gerne, men det er min farfars begravelse.
Ja, det ved jeg. Jeg ved aldrig, hvad man siger i den situation.
Jeg tror, man plejer at sige: "Det gør mig ondt."
- Det er rigtigt. - Vil du tage den?
- Det gør mig ondt. - Det er helt i orden.
- Har du tegnet den her? - Ja.
Det er himlen over Jupiterlejren. På dagen for slaget.
- Du er en rigtig kunstner. - Nej.
Jo, den er vildt flot.
- Har du det hele, min dreng? - Ja.
Du vil synes godt om at bo her. Det er blevet et bohemekvarter.
- Det er bare en reception. - Ja.
Men hvis du flytter ind, kan jeg vise dig rundt.
- Min mor og jeg bor i nærheden. - Jeg ved ikke, om vi flytter.
Det er en dessert, vi laver i mit land til særlige lejligheder.
- Jeg håber, I kan lide den. - Det er alt for meget.
- Max elskede den kage, så... - Kom indenfor.
- Du skal komme indenfor. - Det er helt i orden.
- Nej, jeg insisterer. - Jeg ville bare aflevere kagen.
Jeg mangler stadig noget arbejde, før jeg skal hjem.
Tak for det her. Det er meget venligt af dig. Tak.
Undskyld, vi går nu.
Mange tak.
Tak, fordi I kom.
Tak.
- Okay. Farvel. - Det gør mig så ondt.
- Det var dejligt at se dig. - Det har været skønt.
Jeg kan ikke huske det her.
Gud. Det er hendes fad.
Leonor.
Hej, Kathy.
Drengene er inde på kontoret.
- Se, hvad jeg lige fandt. - Mit fad.
Den aften tog vi vist det hele med tilbage til vores gamle lejlighed.
Vi pakkede det væk, og så glemte jeg det. Det er jeg ked af.
- Det gør da ikke noget. - Det er et smukt fad.
- Arbejder du ikke i dag? - Jeg har ikke patienter om mandagen.
Jeg skal bruge en dag om ugen til at organisere mit liv.
Det er godt for dig.
- Butikken ser sød ud. - Det går ikke så godt.
Jeg kan godt lide kjolen i grøn paisley.
Den kjole elsker jeg. Prøv den!
- Jeg har en masse at pakke ud. - Gør det nu bare.
- Perfekt. - Er du sikker? Jeg ved ikke rigtigt.
Den er flot til dig. Den her skal strammes.
- Kjolen er smuk. - Hvad koster den?
Du får ti procent i rabat på prisen. Lad mig se. Heroppe.
- Har du syet den? - Nej, ikke den her.
Men alting her er håndlavet. Den her koster 250 dollars.
Den er lavet af en kvinde, der hedder Talita fra Colombia. Meget dygtig.
Drenge, hvad siger I så?
- Jake, hvad er det, vi har aftalt? - Jeg har ferie.
- Og så? - Far gav lov.
Hos os spiller man ikke på hverdage, og man går ikke på nettet før fem.
Men når de har ferie, så har de en masse fritid. Hvad skal man stille op?
- Stille! - Tal ordentligt!
Mrs. Jardine, vi har næsten klaret banen. Må vi blive ved lidt endnu?
- Det var bedre. - Ja, I må gøre det færdigt.
- Men hvad mener du om kjolen? - Flot. Jeg troede faktisk, det var din.
- Jake. - Jeg elsker den. Især fjerene.
Hvad skriver du?
Ikke så meget. Bare en ide, jeg fik.
Ideen til en novelle. En ung pige vokser op ved en søbred ligesom dig.
Hun elsker søen lige så meget som mågerne.
- Hun er lykkelig og fri ligesom dem. - Nu kan du konfrontere.
Men så kommer en mand tilfældigvis forbi og får øje på hende.
Af ren kedsomhed ødelægger han hende, som denne måge er ødelagt.
Hvad siger du til hende nu? Jeg er vild med det.
Hvad er det, du siger til hende? Hvor er det?
- Kom og hjælp med at lave mad. - Hvor er mor?
Der var et nødstilfælde med en patient. Hun kommer sent hjem.
- Endnu et selvmord? - Jake!
- Jeg kan ikke finde mine tegninger. - Hvilke tegninger?
- Hjælp med at skære dem her ud. - Serien med Percy Jackson.
- "Uhyrernes hav." - De gamle tegninger?
- Har du set i bagagerummet? - Ja, de ligger der ikke.
- Så er de måske røget ud. - Hvorfor det? Det er jo mine.
- Kan du ikke bare lave nogle nye? - Det bliver aldrig det samme.
Jake, vi flyttede. Vi smed møbler og tøj ud og gav bøger væk.
- Vi har fået ny lejlighed. - Og hvad så?
Nu skal du høre. Det er godt at skille sig af med ting.
I starten er det hårdt, men så føles det godt.
Du må lære at give slip.
Jeg spiller Trigorin, en kendt forfatter-
- der er kæreste med en berømt skuespillerinde, Arkadina.
Så er der Nina, naboens datter, der vil være skuespiller.
Vi tror, hun er forelsket i Konstantin, men hun får en affære med Trigorin.
- Det lyder kompliceret. - Tja, det er komplekst.
Men det er også uforudsigeligt, og der er meget humor i det.
Hvilken del?
Godt. I spiser allerede.
- Hej, mor. - Hvordan gik det?
Fint. Hun har det godt.
Lige nu er problemet hendes mand.
- Men jeg vil ikke tale om jobbet. - Jeg fortalte Jake om det nye stykke.
- Jeg er sulten. - Er du stadig hos the Terrain?
- Jeg troede, du var på Broadway. - Så enkelt er det ikke.
Du ville ikke lave nonprofit-arbejde.
- Du ville ud til et bredere publikum. - Tingene har ændret sig.
Din far er bare tilpasningsdygtig. Det er det, livet handler om.
- Tony, vi mangler en spiller. - Jeg kan ikke. Jeg skal hjem.
Pas på, Katy Perry!
12 minutter og 23 sekunder.
Så lang tid tager det at komme fra Jakes hus og herhen.
- Goddag, mrs. Calvelli. - Hej, Jake.
- Du har ikke sagt goddag. - Hej, Hernán.
Det er min ven Jacob Jardine. Vi kalder ham Jake.
Hej, Jake.
- Jake, Hernán. - Så du er barnebarnet.
Ja, Max var hans farfar, og hans far er Brian Jardine.
Som jeg har fortalt om.
Han er skuespiller, og min mor er psykiater.
- Hvad siger du til Brooklyn? - Jeg kan godt lide det.
Det er roligere end Manhattan, og vi har mere plads.
- Skal du også være skuespiller? - Det ved jeg ikke.
Men du ligner en kunstner. Med det lange hår.
- Måske. - Han fortæller os mere senere.
- Rart at møde dig. - I lige måde.
Så det er sønnen.
- Er din far en god skuespiller? - Jeg ved det ikke. Måske.
Måske kan han give mig nogle råd, for jeg vil være skuespiller.
Ja, det kan han vel. Han er ikke så succesfuld.
Jeg vil på LaGuardia High School for the Performing Arts.
Kender du den?
Nicki Minaj gik der.
Og Al Pacino, men han røg ud igen.
Jeg tror, min far søgte om at komme ind der.
Er det rigtigt? Det er min drømmeskole. Jeg har ledt efter undervisning-
- og jeg har øvet mig for mig selv. Jeg går til optagelsesprøve næste år.
Det vil kræve meget arbejde. Jeg kan få brug for en partner, okay?
- Men jeg er ikke skuespiller. - Kan du læse?
Dem her arbejder jeg på. "Du skønne ungdom".
"Paria" af August Strindberg. Den er perfekt, for det er bare to fyre.
Hvis du koncentrerer dig om din kunst, kan vi begge gå på LaGuardia.
Ville det ikke være fantastisk?
- Jeg kan da godt prøve. - Sådan skal det være.
- Er Hernán din mors kæreste? - Nej! Han er en ven fra Chile.
Mine forældre er gift. De bor bare ikke sammen.
- Det forstår jeg ikke. - Heller ikke jeg.
Min far arbejder meget. Han er sygeplejer og arbejder for FN.
- Hvor er han nu? - I Angola. I Afrika.
Se, hvad han har sendt.
Savner du ham?
Det gjorde jeg før. Men nu har jeg vænnet mig til det.
Sommetider er min far væk, når han indspiller en film.
- Men det er snart længe siden. - Jeg fandt den.
Min far vil tage mig med på safari. Det her er de dyr, vi skal se.
Det er virkelig cool.
- Ville du ønske, de boede sammen? - Det gjorde jeg før.
Når far kommer, laver han porchetta. Det er stegt grisenumse.
- Det er... ulækkert... - Det er godt.
Vi sidder ved bordet, bare os tre. Far fortæller om folk, han har mødt-
- steder, han har været, og historier om Afrika.
Vi virker som en familie, og så...
Så begynder de altid at skændes om et eller andet dumt. Og...
Så indser jeg, det er bedre, når han ikke er her.
Forestil dig, din mor tog med på safari-
- og de blev forelskede i hinanden igen.
- Det er usandsynligt. - Men forestil dig det.
Du får et brev en dag. Du åbner det, og der ligger to billetter til en safari.
En til dig og en til din mor.
Hun beslutter at gøre det, fordi hun trænger til ferie.
I Afrika henter din far jer i lufthavnen-
- og kører jer til det her utrolige sted. Ligesom det her billede.
I ser løver og elefanter og giraffer.
Og så har I haft en vidunderlig dag på savannen.
Din far vil tage jer med op på et bjerg for at se solnedgangen-
- men du er træt, så du siger, at du vil hvile dig på hotelværelset.
Så de to tager derop alene.
Når de kommer op på toppen-
-er himlens farve helt utrolig.
Den grønne himmel med gule stjerner.
Mor, må jeg spise hos familien Jardine i aften?
Må jeg spise hos Jardines?
- De skal have burgere. - Og hotdogs.
Vi har selv middag derhjemme, og jeg kan ikke hente dig senere.
- Jeg kan ikke lide, du går hjem alene. - Han kan sove hos mig.
- Har du talt med din far om det? - Han siger ikke nej.
Er du sikker?
- Far. - Jake, ja?
Kan Tony sove hos mig i nat?
Hej, Leonor.
- Har du mødt Audrey, min søster? - Ja.
Hej, det er længe siden.
Jake spørger, om Tony må spise hos jer.
- Og overnatte. - Ja, for han må ikke gå hjem så sent.
Tony, vil du spise hotdogs og burgere hos os? Så er det en aftale.
- Jeg ville bare være sikker. - Nej, nej...
Jeg er glad for, at Jake har fået en ny ven.
Han har det svært med andre drenge. Det er godt, de er blevet gode venner.
Du har en god dreng. Men det ved du vel?
Tak.
Leonor, vil du have noget vin?
Brian og jeg vil gerne tale med dig om nogle ting, så skal vi gøre det nu?
Tak, men jeg har noget, jeg skal gøre færdigt på kontoret.
Det vil kun tage et øjeblik, ikke, Brian?
Jeg skal tilbage. Men tak.
Hør, Leonor. Siden min far døde, er der sket så meget.
Vi to har ikke haft tid til at tale om butikken og alt det der.
Måske kan vi mødes i denne uge.
Jeg er ked af det, men det passer dårligt i denne uge.
- Jeg gør lager op. - Næste uge?
- Måske. - Om torsdagen øver jeg.
Jeg får tidligt fri, så jeg kunne komme forbi først på aftenen.
- Det er i orden. - Godt.
Burgerne bliver kolde.
Sandheden er, at kvarteret ændrer sig, og det er en meget gammeldags butik.
- Hun sagde, at det ikke gik så godt. - Ja, vi skal jo forhandle kontrakt.
Min fyr sagde, at sådan et lokale i dette kvarter kan indbringe...
- 5000 dollars. - Hvad?
- Med ost, sennep og ketchup. - Gæsterne først. Tony?
Avocado, tomater, løg, ost og ketchup.
- Og det er lavt sat. - Hvad er beløbet nu?
- 1100. - Ingen stigning i otte år.
Vi kan tale om det lidt senere.
Tony, er det rigtigt, at din far bor i Afrika?
Ja, i Angola. En lille portugisisk koloni i Afrika.
Jeg skrev opgave om det sidste år. Jeg fik syv-
- selvom jeg kun brugte en time på det.
Mine lærere giver gode karakterer, når man ikke laver noget-
- men når man prøver at gøre det godt, får man dårlige karakterer.
Må jeg få ketchuppen? Jeg kan lide meget ketchup.
Hop! Hop! Brug jeres stemme.
I er et træ i skoven.
Det sner.
Du er den dårligste danser i verden, og du synes, du er vidunderlig.
Lyd på!
Her er en ny afslapningsøvelse.
Alle stolene skal stå denne vej.
Med masser af... Denne vej!
Slap af i halsen.
Skuespil starter med synet. Observering.
Forståelse af, hvad der ligger bag adfærd.
Når vi laver gentagelsesøvelsen, reagerer vi på det, personen gør.
Ja? Begynd på øvelsen. Tag jer god tid.
- Du har en flot trøje på. - Jeg har en flot trøje på.
- Kan du lide min trøje? - Nej.
Ingen spørgsmål. Observationer.
- Du virker vred. - Jeg virker vred.
- Du virker vred.
- Jeg kan lide dit hår. - Jeg kan lide mit hår.
Hvor længe har du lavet øvelsen?
Jeg spøger ikke.
Du får mig til at begå fejl i øvelsen.
Jeg får dig til at begå fejl i øvelsen.
Jeg laver øvelsen, som jeg vil.
Jeg kan lide øvelsen.
Jeg elsker øvelsen.
Jeg vil ikke lave andre øvelser.
Jeg vil aldrig lave en anden øvelse.
Du har en dårlig indstilling.
Din indstilling er værre end min.
Du er en mester i dårlig indstilling.
- Du har ost i stedet for hjerne. - Jeg har ost i stedet for hjerne.
- Jeg fatter ikke, du får lavet noget. - Jeg fatter ikke, jeg får lavet noget.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Du ved aldrig, hvad du taler om.
Du får mig til at stille et spørgsmål, ikke?
- Nu gjorde jeg det igen. - Jeg gjorde det igen.
- Jeg gjorde det igen! - Du gjorde det igen.
- Du! - Du!
Du gjorde det!
Forsvind med dig!
Godt reddet, Tony.
Umar, vi skulle prøve det, den brasilianer gør.
Du finter en aflevering og afleverer til en anden.
- Ja, hvis du altså kom til træning. - Hvad mener du?
- Du kom slet ikke i lørdags. - Tony har en ny fyr.
Spørg din søster, om jeg er den type, der er til fyre. Hun ved det.
Min fætter Allen går på 342. Det er hans skole, ikke?
- Hvad taler du om? - Lille Jake. Min fætter går dér.
De siger, han er underlig. At han tegner kjoler for pigerne.
- Giv mig den igen. - Værsgo! Spis den.
Slås! Slås! Slås...
"I stjernernes skær dine øjne er nær, min smukke Annabel Lee."
Når dag iler ud, jeg hviler mig ud ved din side-
"-min skat, mit liv og min brud."
Hvad siger han der? Hvad taler han om, når han siger det?
Det er hans kærlighed, ligesom de andre sagde...
Han har hende i tankerne og i hjertet, fordi han elsker hende så meget.
Som om han kan skabe en version af hende i sit hjerte...
Kan det være bogstaveligt? Måske går han flere gange om ugen hen-
- og lægger sig ved siden af hendes grav.
Som opgave skal I prøve at skrive et digt.
Ikke bare prøve. I skal gøre det. Skriv et digt om en, I elsker.
Det bliver sjovt. Prøv at gøre det sjovt. Det er jeres opgave.
- Hej, Leonor. - Hej, Jake. Hvor skal du hen?
- Er Tony på kontoret? - Ja, og han skal hjælpe mig i dag.
- Vi skulle møde nogle venner. - De samme, som tævede ham?
- Hvad? - Ja.
De tævede ham.
Måske skulle du spørge ham hvorfor.
- Hvad så? - Hvad skete der?
- Jeg stødte ind i Joey til fodbold. - Men din mor sagde...
Hun er så dramatisk. Hun fortjener en Oscar.
Jeg må ikke gå med ud, for jeg skal hjælpe med det her.
Hun er ikke god til at regne. Gå bare, så kommer jeg senere.
Jeg er ked af det, Leonor. Det trak ud. Kan vi stadig nå det?
Ja, jeg har sendt pigen tidligt hjem, så vi kan snakke sammen.
Vil du indenfor? Jeg ryger lige færdigt.
- Butikken ser fin ud. - Tak.
Vil du ikke sætte dig ned?
Min søster og jeg har arbejdet på en overdragelse af ejerskabet.
Det er næsten klaret.
Min far efterlod det hele i god orden. Skat og alt det der.
Det eneste, der mangler, er en lejekontrakt på butikken.
Din far gik ikke op i kontrakter. Han var glad for at have mig her.
Max mente, at min butik gav kvarteret glamour.
- Han var stolt over at være med i det. - Men kvarteret ændrer sig.
Du har vel bemærket, at huslejerne er steget meget.
Ja, det har jeg.
Det gjorde Max også, men det var hans ønske, at jeg blev her.
Vi vil ikke have, at du rejser. Min søster har lavet en ny kontrakt.
Vi synes, at den er fair. Det er ikke markedsprisen.
For vi ved, det er umuligt. Men du kan ikke forvente at betale det samme-
- som da du rykkede ind. Kig på det her.
Før vi går videre med det her, vil jeg have, at du ser det her.
Jeg er nok den eneste, der stadig får lavet fotos på den gammeldags måde.
Det er noget andet end at se dem på en mobil, synes du ikke?
Det er mig ude i gården.
Den 4. juli.
Det er mig, Tony og Max på Saint Anthony-markedet.
Der er vi sammen med min familie, da de var på besøg.
Din far og jeg var meget gode venner.
Vi tilbragte meget tid sammen.
Du og din søster forstår ikke, at jeres far ønskede, at jeg skulle blive her.
Han betragtede mig som en del af huset og af kvarteret.
Jeg var mere familie for ham, hvis du vil vide det, end I var.
- Det er en latterlig ting at sige. - I talte sjældent sammen.
I besøgte ham aldrig. Jeg så ham hver dag.
Det var ikke det, jeg ville tale om. Kig på kontrakten.
Lad os vende tilbage til den. Den er meget rimelig.
Det behøver jeg ikke.
Jeg tror godt, jeg ved, hvad du og din søster vil.
Jeg giver det videre til min advokat.
Nå... Så har vi vel ikke mere at snakke om.
Godnat, Leonor.
Brian, vil du hjælpe til? Jeg skal ringe til en patient.
Lige et øjeblik. Er Jake her?
- Hej, far. - Hej, mr. J.
- Hvorfor spiller du nu? - Må Tony spise her?
Nej.
Han vil tale med dig om din skuespillerkarriere.
- Sluk for det der. - Far!
- Jeg sagde nej. - Vi er næsten færdige.
Tony, du skal gå hjem nu. Vi kan tale om skuespil senere.
Naturligvis.
Din mor venter på dig dernede.
- Har du spurgt din mor? - Hun elsker at have Jake på besøg.
- Jeg har lige lavet mad. - Jeg spiser det til frokost i morgen.
- Okay, men kom hjem i morgen tidlig. - Tak, mor.
- Kom nu, mor. - Nej, Antonio.
- Vi har spaghetti i fryseren. - Når jeg siger nej, mener jeg det.
- Spørg mig ikke igen. - Vi er helt stille. Ikke, Jake?
- Jo, vi er helt stille. - Antonio, nu holder du op!
Det er helt i orden, Tony. Vi ses i morgen.
- Godnat, Jake. - Godnat, mrs. Calvelli.
På gensyn i morgen.
- Jeg taler ikke med min mor mere. - Hvorfor ikke?
- Du må ikke besøge mig. - Hvorfor ikke?
Jeg ved det ikke.
Din far vil vist heller ikke se mig mere. Måske tør han ikke sige det.
- Hvorfor er de så vrede på os? - De er uenige om forretningen.
Så lader de det gå ud over os.
Du har ret. Min far var afvisende over for dig.
Så vil jeg heller ikke tale med mine forældre.
- Kun hvis de siger undskyld. - Det bliver ikke let. Kan du klare det?
- Ja. - Du er en god ven, Jake.
I lige måde.
Er der sket noget med Leonor?
Butikken er lukket. Klokken er ikke engang fem.
Har du set Tony?
Jake.
Hold op med det klovneri et øjeblik.
Så du, om butikken var åben, da du kom hjem?
Var den åben?
Så det var den ikke?
Jake, tal til mig.
Audrey.
Nej, jeg har ikke hørt fra hende.
Jeg kom tidligt hjem i dag, og butikken var lukket.
Jeg føler mig forpligtet. Vi er forpligtede.
Audrey siger til, hvis hun mener, du skylder hende penge.
- Det har hun allerede gjort. - Hvad?
Hun sagde, at vi skylder hende penge for butikken.
Utroligt.
Jake, så du Leonor i dag?
- Taler han stadig ikke? - Nej.
Du kan ikke fortsætte sådan altid.
Du ser ud, som om du har lavet skuespil i lang tid.
- Virkelig? - Din øvelse virkede så naturlig.
Min far var stuntman, så jeg var tit med til filmoptagelser og den slags.
- Så du har lavet den slags altid? - Nej.
- Da jeg var otte år, døde han. - Mens han lavede et stunt?
Nej, han havde kræft.
- Det gør mig ondt. - Tak.
- Vi ses senere. - Det håber jeg.
Kender du nogen, der har swimmingpool?
- Nej, hvorfor? - Jeg vil gerne se hende i badedragt.
- Kan du forestille dig det? - Det har jeg aldrig tænkt over.
Hvem kan du godt lide?
- De er alle sammen søde. - Du kan godt sige det.
- Hvad? - Om der er en, du kan lide.
- Det ved jeg ikke. - Det siger du altid.
- Jeg har en ide, du måske kan lide. - Hvad er det?
Eva talte om at gå ud og danse. Der er en matinéklub for børn.
- Hvornår? - Søndag eftermiddag i City.
- Lad os tage derhen. - Kunne det ikke være skægt?
Hvis jeg kan danse med hende...
Wow, det er godt. Jeg er imponeret.
Tak.
- Hej. Kan jeg hjælpe? - Tak.
Jeg skal tale med Leonor.
- Hej, Leonor. - Hej.
Jeg skal lige være færdig med den her.
- Du er tidligt hjemme. - Det er mandag.
Det er rigtigt. Din fridag.
- Det er en sød kjole. - Jeg har syet den.
Har du tid et øjeblik?
Kjolen skal være færdig til en kunde i aften.
- Siger Tony stadig ikke noget? - Han talte ikke til mig i går.
- Det samme med Jake. - Meget irriterende.
Men det gode er, at Jake maler og tegner mere end nogensinde før.
- Er det godt? - Ja.
Hvis han vil optages på LaGuardia, skal han have en mappe at vise frem.
- Overvejer Tony stadig at søge ind? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Han har ikke talt til mig i fire dage.
Leonor, du ved, at jeg er uddannet i konfliktløsning.
Jeg håber, jeg kan hjælpe med at løse problemet mellem dig og min familie.
Har din mand bedt dig om det her?
Nej.
Han arbejder for øvrigt hårdt. Ved du, at han øver på et nyt teaterstykke?
Nej. Jeg har ikke set din mand.
Han har ventet på at høre fra dig.
- Leonor. - Ikke herinde.
Jeg ved, du tænker, at vi er de rige, der rykker ind i kvarteret.
Men sandheden er, at Brian ikke har tjent penge i årevis.
Jeg har forsørget familien med hårdt arbejde.
- Det er ikke mit problem. - Det ved jeg.
Vi vil give dig tid, men vi har brug for pengene.
Butikken skal betale sin husleje. Det er ikke et urimeligt krav.
Kvinden skaber problemer.
Igen har vores varme, elskelige, ukloge far efterladt os et stort rod-
-uden at fortælle, hvad vi skal gøre.
Jeg synes, vi skal begynde udsættelsesprocessen straks.
- Det vil jeg nødig gøre. - Det tager tid, ved du nok.
Jeg vil ikke have, at det bliver grimt.
Drengene er gode venner nu.
Husk på, at far knoklede for at efterlade os noget.
Nu har du en fin lejlighed at bo i, og jeg får ikke noget ud af det.
- Giv mig lidt mere tid. - Jeg kan ikke gøre det her uden dig.
Vil du med på stranden sammen med mig?
Stranden? Du og jeg?
- Ja? Nej? - Nej, Tony.
Du er en sød fyr, men jeg er til ældre fyre.
- Tak, fordi du er ærlig. - Hvad?
Hun anerkender ikke lejekontrakten. Hun prøver ikke at forhandle.
Hun planlægger ikke at flytte. Nu hyrer hun faktisk nye folk.
Jeg sagde, at det her ville blive svært.
Audrey vil sætte hende på gaden.
Hun har en advokat klar.
Godt.
Så er det besluttet.
Er det?
Hvem skal fortælle Jake det?
Det gør jeg. Det er mit problem.
Gør det snart.
Hvad skriver du?
En ide til en novelle.
En ung pige vokser op ved en søbred ligesom dig.
Hun elsker søen lige så meget som mågerne.
Hun er fri og lykkelig ligesom dem.
Men så kommer en mand tilfældigvis forbi og får øje på hende.
Af ren kedsomhed ødelægger han hende, som denne måge er ødelagt.
- Boris! Hvor er du? - Jeg kommer nu.
- Hvad vil du? - Vi skal alligevel ikke drage bort.
Det er en drøm.
Nå?
Forstod I, hvorfor Nina sagde, at hun var mågen?
Jake, det er din fars premiereaften.
Tænker I to nogensinde på andre end jer selv?
Sig noget, Jake.
Sig noget!
Som barn er det svært at forstå, at ens forældre også er mennesker.
At de også har følelser. At de begår fejl.
Men at de prøver at gøre det rigtige. Forstår du noget af det, jeg siger?
Hvad er det, der er så sjovt, Tony? Fortæl mig det.
Tror du, du kan blive skuespiller? Kan du tåle at blive afvist gang på gang?
Vi må se, hvordan du reagerer, når du ikke kommer ind på LaGuardia.
For fanden da!
Hæng dem op efter farve eller tone. Jeg hænger de lyseste forrest-
- og de mørke bagved. De sorte hænger bagest.
- Kan vi hjælpe? - Det er i orden. Det er til mig.
Det er Brian Jardine, vores nabo. Han er en stor skuespiller.
- Har jeg set dig i noget? - Det tvivler jeg på.
- Hvad hedder dit nye stykke? - "Mågen".
Det må være meget populært.
Må jeg tale med dig alene i fem minutter?
Den dag din far døde-
- kom han forbi butikken om morgenen.
Jeg bad ham om at købe en pakke cigaretter til mig.
Det var sidste gang, jeg så ham.
Han bekymrede sig om mig. Kan du forestille dig det?
Hver dag talte vi sammen og udvekslede tanker.
Har du nogensinde haft sådan en ven? En, som du kan fortælle alting til?
Kun min kone.
Jeg minder meget om Jake.
Det har aldrig været let for mig...
...at have gode venner.
Jeg håber-
- at du kan forstå, at det, der sker her, ikke er personlig ment.
Jeg kan ikke betale tre gange så meget, som jeg betalte til din far.
Det er umuligt. Så kan jeg ikke overleve.
Jeg troede, at du var med i et nyt, stort stykke.
Jeg er med i et nyt stykke, men det er ikke stort, og jeg tjener ikke meget.
Sådan er det bare, Leonor.
Jeg er heldig, at min far efterlod mig et hus i Brooklyn.
Han ønskede, jeg skulle blive her.
Jeg har også en søster. Hun har også en familie.
Vi skal afgøre det her sammen. Det er ikke kun op til mig.
Din far mente, at det var din søster, der arvede hans hjerne.
Han ville sikkert være enig med Audrey i-
-at fremfor alt-
- handler det om at få det til at køre rundt.
Nej, det ville han ikke være enig i. Det kan jeg love dig.
Hvad vil du have, jeg skal sige? Jeg har en familie. Vi har også regninger.
Ved du, hvorfor din far ikke kom til din søns seneste fødselsdag?
- Han havde influenza. - Det var det, han fortalte dig.
I virkeligheden var han flov over, at alt i dit hjem var betalt af din kone.
Han mente, at du burde være mere mandig.
Nå...
Han er her ikke mere.
Vel?
Bestemt ikke.
Det er desværre en normal klausul i den slags forretningskontrakter.
Hvad skal jeg gøre? Jeg har ikke råd til det.
Jeg bad dig blive her. Jeg sagde, du skulle blive her!
Jeg er træt af dine numre.
Det er jeg ked af, Leo.
- Hvor kommer det her beløb fra? - Det er et strafgebyr.
Fordi du overskred betalingsfristen. Det står i kontrakten.
- Er der ikke noget, vi kan gøre? - Jeg har gjort, hvad jeg kan.
Du har en uge.
En uge til at flytte ud.
Mor?
Dav, mr. J. Er Jake hjemme?
Ja, han laver lektier.
Jeg vil gerne tale med ham, hvis det er muligt.
Naturligvis.
Kom indenfor. Hvorfor kommer I ikke begge indenfor?
Er du sikker på, du ikke vil have noget, Leonor?
Nej tak.
- Mor! - Hvad er der?
Tony siger, Leonor bliver evakueret fra butikken.
- Ikke evakueret, men sat ud. - Hvordan kan I gøre det mod dem?
- Det er en forfærdelig situation. - Hun har ikke råd til huslejen, mor.
- Far må bare give hende rabat. - Vi har jo prøvet at tale med dig.
- Giv ikke ham skylden. - Men nu taler vi jo.
Undskyld. Jeg vil aldrig gøre det mere.
- Tag det roligt, Jake. - Jeg har en ide...
Din farfar Max efterlod ikke blot huset til os tre.
- Nej, han elskede også Leonor. - Naturligvis holdt han af Leonor.
- Men vi og tante Audrey arvede det. - Jeg har en god ide.
Vi flytter tilbage og udlejer dette sted og giver Audrey pengene.
Både Tony og jeg skal gå på LaGuardia-skolen på Manhattan.
Så behøver jeg ikke tage metroen. Jeg kan bare gå i skole.
Og du vil være tættere på teatret.
Jeg elskede stykket, far. Det gjorde jeg. Det gjorde Tony også.
Vi har talt meget om det. Jeg synes, du var god, og det var komplekst.
Jeg er ked af, at jeg ikke sagde det. Men jeg kunne virkelig godt lide det.
- Mr. Jardine? - Hvordan går det, min dreng?
- Mangler du meget i din mappe? - Jeg skal kun lave ét billede til.
Det sagde du også i sidste uge. At du kun manglede ét billede.
Jeg vil have, at de bliver gode.
Du kan vel ikke huske historien om min ven Tina?
Hende, der solgte sit hår i Indien for en togbillet?
Nej, det var Martine. Tina gik jeg i high school med.
Hun var... Hun var danser.
Hendes mor var også danser. Hun var født til at blive danser.
I high school blev hun optaget på en god danseskole.
Jeg mødte hende et par gange senere. Hun havde altid store planer.
Hver gang havde hun armen i en slynge eller gik med krykker.
Sidste gang jeg mødte hende... Det var i metroen.
Hun havde ikke danset i årevis. Hun var helt ude af form.
Man ville aldrig have troet, det var den samme pige.
Tak, far! Det er en opmuntrende historie.
- Hvorfor nåede Tina aldrig længere? - Det ved jeg ikke.
Hun prøvede for hårdt.
Øvede sig for meget.
Hun stolede ikke på sine naturlige evner.
Jake, du vil møde en masse talentfulde personer i dit liv-
- og det er ikke dem alle, der egner sig som kunstnere.
De har ikke alle evnen til at vide, hvornår de skal blive ved-
-og hvornår de skal stoppe.
Hvornår de skal presse sig selv, og hvornår de skal slappe af.
- De fleste mangler balancen. - Hvordan ved jeg, om jeg har det?
Det er derfor, jeg siger det her. Du skal snart aflevere din mappe.
De vil elske den.
Det ved jeg.
Og jeg vil elske dig.
Du skal gå på LaGuardia.
Du får det sjovt, og du møder også udfordringer.
Men du finder snart ud af, om du har den balance.
Ved du, om Tony stadig søger ind?
Det ved jeg ikke.
- Bare jeg havde gjort det anderledes. - Hvad mener du?
Det med Tony og hans mor.
Jeg ville ønske, jeg havde fortalt dig noget tidligere, hvad der foregik.
Ville det have ændret noget?
Nej.
Sikkert ikke. Men alligevel.
Far, er det i orden, at jeg spiller et af mine videospil?
Naturligvis.
Er det i orden med mor?
Det tror jeg.
Tekster: Henrik Jakobsen Oneliner